![](/sites/default/files/styles/768_x_400_slides/public/routes_poi/migration/363a304a9bd1401edeb164d6e27cddc72d2b1b1e.jpg?itok=m5frN0Uw)
Introducció
La riera de la Roda, també coneguda com a riera Gran, és la gran vertebradora de l’orografia fluvial de la zona. Tanmateix, és considerada un dels grans naixements del riu Anoia, format per l’aportació més o menys equitativa de totes les rieres i rases de la seva més alta conca.
Constitueix un curs fluvial de gran riquesa patrimonial, ja que en els seus marges s’hi desenvolupa un interessant bosc de ribera format per àlbers, pollancres, freixes i oms. El baix cabal permet la presència de creixenars i ranuncles junt amb canyissars, bogars i jonqueres al llarg del llit del riu.
La configuració de petites basses permet l’aparició de peixos autòctons com el barb cua-roig, amfibis com el gripau comú, el gripau corredor, el gripau d’esperons, el gripauet, la granota verda, el tòtil, la reineta comuna i la salamandra, i rèptils aquàtics com la tortuga i la serp d’aigua o la serp de collaret.
També cal destacar la presència de l'abellerol (foto), que aprofita els marges argilosos per nidificar-hi. La franja de vegetació que separa la llera de la riera i delimita el camí del Molí de la Roda és ric en papallones i gran quantitat d'ocells que nidifiquen al seu interior, a més de trobar l'aliment necessari per a la seva subsistència. Val la pena badar-hi una estona, a veure què hi podem clissar. I recordeu que el gran perill d'aquestes petites basses és l'alliberament de tortugues d'aigua i espècies exòtiques, ja que són grans depredadors que devoren larves d'insectes, capgrossos i petits invertebrats autòctons.